Adaptarea Bubuloimare
Traducerea: Cookie, Nahrmer & veverita_bc
Hai, trezeste-te !
Trebuie să le iei cadouri copiilor înainte să plecăm.
O să le iau ceva din aeroport.
Nici nu mă gândesc.
În aeroport găsesti numai porcării.
Marie, mai lasă-mă să dorm jumătate de oră.
Bine.
Dacă nu le iei tu cadouri copiilor tăi, le iau eu.
Dacă tot cobori, spune-le să ne calculeze nota
si să-mi trimită micul-dejun, te rog.
Stii ce ? Afisele astea au împânzit tot Parisul.
Din câte se pare, nu le poti evita.
Marie, ia telefonul cu tine, te rog.
Alo ?
Ce faci ?
Câte ai văzut ?
Serios ?
Bună dimineata. Ne puteti calcula nota, vă rog ?
- Camera 331. - Sigur.
Puteti trimite si micul-dejun ? Niste cafea, fructe...
- Bine, imediat. - Multumesc. La revedere !
Agentia mi-a spus că vor fi 120 de afise în Paris.
Poti să-mi rezumi titlurile ? N-am timp să cercetez pe Internet.
Asta-i bine.
Te îmbrătisez. Bine, pa.
Bună !
Îmi place brătara asta ! Aveti mai multe asa ?
Da ?
Da, o cumpăr pe asta.
- Cât costă ? - Un dolar.
Haide, fugi !
Întinde mâna !
Dă-mi mâna !
- Bine, stai asa. - Nu respiră !
Cred c-a murit.
Îsi revine. Vino !
Dă totul afară ! Respiră ! Vomită !
- Esti bine ? - Da...
Marie...
Tu ia loc până vorbesc eu cu fratele meu, bine ?
- În regulă ? - Da, sigur.
Stai jos.
Bună.
- Cum ai putut să-mi faci asta ? - Poftim ?
Cum ai putut ? Stii doar că nu mă mai ocup cu asta.
Doar de data asta. E un client important.
Am nevoie de favoarea asta.
- Asta e ultima oară. - Stiu, stiu...
- Bine, domnule... - Andreou. Christos.
Christos, bine...
O să vă tin de mâini până stabilesc o legătură.
Pentru o mai bună interpretare, limitati-vă la a răspunde cu "da" sau "nu".
Dati-mi mâinile.
- O femeie apropiată dvs a murit ? - Da.
Era în floarea vârstei, pe la 50 de ani ?
Da.
- Femeia respectivă era sotia dvs ? - Da.
Înteleg că ati fost mult timp împreună.
Da.
- Dar nu v-a fost mereu usor. - Nu.
- A fost cumva bolnavă ? - Da.
A fost bolnavă mult timp. Avea dificultăti locomotorii ?
Da.
- Era tintuită la pat ? - Da.
Avea scleroză multiplă.
Îmi pare rău...
Vrea să-si ceară scuze de la dvs fiindcă v-a distrus căsnicia.
Nu e adevărat.
Se învinovăteste că a trebuit s-o îngrijiti
chiar din fragedă tinerete.
Îsi doreste să vă găsiti pe altcineva acum,
înainte să fie prea târziu.
Fiindcă de întinerit, nu întineriti.
Si cu slăbitul stati cam prost.
Asa e.
- Are simtul umorului. - Da !
Acum, îmi spune să fiti atent.
Trebuie să vă spună ceva important.
Presupun că vrea să-mi transmită vreo dată...
Iunie... În iunie ?
Vă spune ceva ?
Atunci v-ati căsătorit sau atunci a murit ea ?
Nu.
Văd că tot insistă cu luna iunie.
Poate că mă însel eu, se mai întâmplă.
Eu nici nu mă mai ocup cu asa ceva.
Oi fi ruginit si eu.
Multumesc !
Pustiule, nici nu stiu cum să-ti multumesc.
Mersi, frătioare !
Îti rămân dator.
A fost incredibil ! Fratele tău are talent.
- Stiu. - Serios, are un talent monstruos.
Eram destul de sceptic înainte să vin aici.
Toate chestiile astea spiritiste sunt porcării pentru mine.
Mi-a spus lucruri pe care nu le-am mai spus nimănui.
Poate să scoată bani frumosi din asta.
O vreme, a scos bani frumosi. Avea un birou, un site.
S-au scris articole în ziar, până si o carte despre el.
Serios ?
- Si ce s-a întâmplat ? - N-a putu face fată.
A întors spatele afacerii. Mi-a spus că o viată
în care răscolesti moartea îsi pierde sensul.
Acum lucrează într-o fabrică.
Câstigă două miare pe lună, dar zice că-i fericit.
Cine stie ? Nu voia să-si mai folosească puterile,
dar l-am convins să facă o exceptie în cazul tău.
Apreciez gestul, amice. A fost o experientă...
Îti rămân dator.
- Vorbim luni de afacerea aia ? - Da. Grozav, Christo, mersi !
Cine-i June, dacă nu sunt indiscret ?
June Menendez a fost infirmiera sotiei mele.
A îngrijit-o timp de 15 ani.
Timp de zece ani din cei 15, am fost îndrăgostit de ea.
Dar m-am simtit asa vinovat, că n-am spus nimănui.
Cu atât mai putin lui June.
Am înteles...
Să conduci cu atentie.
... să tot fi mers vreo 800 de metri, iar batista mea din buzunar se umezise.
Când m-am uitat, spre uimirea mea,
am zărit-o pe Peggotty năpustindu-se dintr-un gard viu.
Aceasta a sărit în trăsură. N-a scos un cuvânt,
ci m-a strâns pâna ce presiunea din nas devenise dureroasă.
Mi-a îndesat în buzunare câteva prăjiturele
si mi-a asezat o pungă-n mâini, apoi a coborât si a fugit.
Numaidecât, am observat că unul dintre nasturii ei
se rostogolea pe jos.
L-am cules de jos si l-am pretuit mult timp
ca pe o dragă amintire.
Bine, copii, asa !
Minunat !
Ia spuneti-mi, băieti, care dintre voi e mai mare ?
Eu, cu 12 minute.
Serios ? Se observă cu ochiul liber.
- Iar tu esti Marcus ? - Nu, el e Marcus.
- Asa, exact. - Cel tăcut.
Eu tocmai voiam să spun că-i chipes.
- Eu sunt Jason. - Am priceput.
Esti fratele mai mare, vorbăretul.
Cel care se dă istet.
Minunat ! Am terminat.
Bun... Ce-ati făcut voi, ati jefuit cabina telefonică ?
- Multumim. - Sunteti liberi.
- La revedere ! - Baftă, pa-pa !
Ce s-a întâmplat ?
Nu înteleg. Pot s-o copiez pe a ta ?
Nu.
Te rog, mâine trebuie s-o am gata.
Ghinion !
O s-o vadă ea mâine dimineată.
- Noapte bună, Jason. - Noapte bună.
La naiba !
Jackie, esti acasă ?
Hai, deschide !
Hai, trezeste-te !
Deschide, te rog !
Băieti, n-are niciun rost. Stim c-o acoperiti.
Trezeste-o si aranjeaz-o putin ! Au venit cei de la Protectia Copilului !
Mamă ! Trezeste-te !
Jackie, esti înăuntru ?
Nu-i acasă. E plecată la piată.
Mamă, hai odată !
O s-o asteptăm.
Băieti, n-are niciun rost. Stim c-o acoperiti.
Hai, mamă, trezeste-te ! Te rog !
Haideti, băieti ! Noi asteptăm afară.
Dacă nu apare în cinci minute,
chemăm unitatea de politie de la Protectia Copilului.
Hai, deschideti !
A vorbit serios ! Aveti cinci minute !
Mersi. Le-am luat.
Jason, deschide usa !
Puteti să intrati, s-o asteptati, dacă doriti.
Luati loc.
Multumim.
Sper să nu mai întârzie prea mult.
Am ajuns !
Bună ! Nu vă asteptam pe la noi.
Am si uitat că treceti pe-aici.
Jason, fugi de pune ibricul pe foc.
Marcus, adu o farfurie, să scot niste prăjituri.
- Ce ziceti de casă ? - Arată bine.
Minunat !
Jackie, mai bine stai jos.
Stiti ce cred eu ?
Cred că e cel mai frumos cadou de pe lume !
Îmi place la nebunie. Multumesc.
Băietii mei...
- Marcus, faci ceva pentru mine ? - Da.
Dă-mi cutia din dulap.
- Da, mamă. - Multumesc.
Vreau să te duci la farmacie.
Dă-i banii ăstia farmacistului, iar el va sti ce să facă, bine ?
- Da, mamă. - Multumesc, puiule.
- Mă duc eu. - De ce ?
Marcus nu si-a făcut încă temele.
Bine, du-te.
Lasă-mă pe mine, rezolv eu.
Să nu întârzii mult, că am nevoie de ele.
- Să ai grijă, Jason. Bine ? - O să am.
Ne vedem mai târziu.
Tu de ce nu ti-ai făcut tema ? Vino la mine !
Ia să-ti văd fata. Esti un înger.
Bine, uită de temă. Poti s-o copiezi de la mine.
Vreau să cauti ce înseamnă "naltrexonă" si "hidroclorotiazidă".
Bine, asteaptă putin.
Am găsit, cred că asta e.
Naltrexona blochează efectul heroinei si a altor narcotice.
Detoxifierea poate dura între o săptămână si o lună.
Asta înseamnă că renuntă la droguri ?
Da, cred că exact asta înseamnă.
E grozav ! N-a mai făcut asta până acum.
Am auzit numai promisiuni.
Era doar o chestiune de timp.
- Poftim. - Multumesc"
Gândeste-te, am simti că trăim si noi într-o familie normală.
- Micutule, ce ascunzi acolo ? - Ce-ai tu aici ?
Jase ?
Jason ?
Marcus !
Jason ?
Jason !
Te rog, Jason !
Jason, hai ! Am nevoie de tine !
Te rog...
Hai...
Jason !
Jason, revino-ti !
Te rog, Jason...
O CATASTROFĂ FĂRĂ PRECEDENT
Mă simt prost. Trebuia să rămân si să scriu despre eveniment.
După ce ti s-a întâmplat ?
Au trimis o echipă de la biroul din Hong Kong.
N-am mai făcut niciodată asa ceva...
... să mă eschivez de la un asemenea subiect.
- Te simti bine ? - Da.
- Vrei să urc cu tine ? - Nu, mersi.
Am uitat... Pentru copiii tăi.
Te iubesc.
Cifrele estimate azi se ridică la mai multe miliarde de dolari.
Dar, desigur, vom vorbi despre supravietuitori.
Sperăm să existe si supravietuitori.
Numărul victimelor e estimat la mai multe sute de mii.
Suntem martorii unor imagini de cosmar aici,
după ce acest tsunami a devastat întreaga populatie.
Bună seara tuturor !
Multumesc tuturor !
Marie, mă auzi ?
Da.
Bine, mult succes tuturor ! Reluati-vă locurile.
Intrăm în direct în cinci, patru, trei, doi...
- Am intrat. - Aveti legătura, dră Lelay.
Doamnelor si domnilor, bună seara si bun venit
la o nouă editie a emisiunii "Fereastră spre evenimente".
Astă-seară, invitatul nostru va fi dl Guillaume Bellechere,
presedintele cunoscutei mărci de haine, Soucil.
Veti descoperi un reportaj uimitor, socant
despre utilizarea minorilor în fabricile lor din sud-estul Asiei.
Un reportaj de Cyril Guignard.
Nouă, celor din Occident, ne e usor să criticăm
metodele de lucru în Lumea a Treia.
Adevărul e că acele fabrici
joacă un rol vital în dezvoltarea industrială
si în evolutia celor mai sărace tări.
Să ne facem întelesi, salariile pe care noi le oferim
sunt considerabil mai mari decât salariile locale.
Marie, atacă-l !
... mâna de lucru...
Marie, mă auzi ?
Sări la gâtul lui !
Marie, mă auzi ? Atacă-l !
Chiar credeti că veti convinge clientii francezi
cu aceste explicatii, dle Bellechere ?
Dacă s-ar sti în ce conditii sunt fabricate hainele,
credeti că afacerea va mai fi una profitabilă ?
Mergeti la fata locului si aflati câtă nevoie au acei oameni de noi.
Multumesc, dle Bellechere.
Multumesc tuturor. Am ajuns la finele editiei.
Ne vedem data viitoare.
Îmi pare rău, a fost un dezastru.
Corectăm la editare. N-o să observe nimeni.
A fost vina mea.
Un presedinte defensiv a fost un start dificil pentru noul sezon.
Vrei să iesim, să mâncăm ceva ?
- Nu, mersi. - Esti sigură ?
Bine, atunci ne vedem mâine.
- Didier ? - Da.
Cred că s-a întâmplat ceva cu mine acolo.
- Ai fost la marginea prăpastiei. - Nu, chiar mi s-a întâmplat ceva.
Când eram sub apă...
... am avut viziuni.
Nu stiu.
Ai suferit o comotie, te-ai lovit la cap.
Ai dreptate.
Două ziare de dreapta pretind că siitii iesiseră în stradă.
Dădeau foc la masini si jefuiau magazine.
Alte ziare declară că zarva a fost creată
de elemente din partidele nationaliste,
pentru a abate suspiciuni negative asupra minoritătilor rasiale.
Ce spui de subiectul despre siiti ?
De ce ?
Ce crezi despre povestea aia cu siiti ?
Cred că e foarte bună.
Eu trebuie să lucrez până târziu, să termin niste lucruri.
Bine, ne vedem mâine.
Pot să-ti spun ceva...
... ce nu-ti va place să auzi ?
Cred că te-ai întors la muncă prea curând.
Fizic, esti bine, dar, de la accident...
Ia-ti liber o perioadă, ca să poti depăsi incidentul.
Măcar câteva săptămâni.
Să depăsesc incidentul ?
Ai spus mereu că-ti doresti să scrii.
Cât despre ideea cu cartea,
Michel s-ar năpusti să-ti ofere bani frumosi.
Dar mi-ar lua ceva timp.
Vechiul post nu fuge nicăieri.
Tot ce contează e să te simti tu mai bine.
Avem mare nevoie de tine.
O să mă gândesc.
Salut !
Ai văzut întâlnirea de azi, de la la primul etaj,
cu tipii din conducere si cu uniunea ?
Nu, n-am observat.
Au stat închisi toată după-amiaza.
Te face să dai dreptate zvonurilor.
Care zvonuri ?
C-o să disponibilizeze 30% din forta de muncă ?
Ai auzit zvonul, nu ?
Da, exact.
- Ce-i cu tine azi ? - N-am dormit prea bine aseară.
- Bine, atunci ne vedem mâine. - Da, pe mâine !
Bun venit tuturor
la cea de-a zecea săptămână de bucătărie italienească.
Numele meu e Carlo. Unii dintre voi mă cunosc deja.
Ati urmat alte cursuri de-ale mele.
Celor care nu mă cunosc, le urez "bună seara".
Puteti să-mi spuneti "dle bucătar".
În mare, vom lucra pe perechi la curs,
asa c-as vrea să încep prin a vă forma echipele.
Nu fiti timizi, luati-vă un partener.
Observ că unii au venit deja cu perechea,
altii au mai lucrat împreună si înainte...
Bine. Cine-a rămas pe dinafară ?
Mă scuzati ! Îmi pare tare rău c-am întârziat.
Drumurile sunt închise din nu stiu ce motiv.
În plus, un nemernic de la biroul de înregistrări
mi-a procesat cererea cu viteza melcului.
Am întârziat ?
- Nu, deloc. Cum te cheamă ? - Melanie.
Bine, Melanie. Noi tocmai făceam echipele.
Ce-ar fi să te alături...
- Cum te cheamă pe tine ? - George.
George ! Melanie, tu lucrezi cu George,
iar tu, Alice, esti cu...
- Tony. - Ce mai faci, Tony ?
În regulă.
La ora de educatie fizică, îti încălzesti încheieturile.
Noi ne încălzim cu un pahar de Barbaresco,
un vin minunat din regiunea Piedmont,
aflată în nord-vestul Italiei.
E făcut din struguri Nebbiolo.
Luati o înghititură.
Noroc !
Si niste muzică.
Gătitul implică toate simturile:
nasul, ochii, cerul gurii, precum si urechile.
Astă-seară, o luăm cu începutul.
Piatra de temelie în bucătăria italienească
e traditionalul sos de tomate din Toscana.
La preparare, avem nevoie de rosii bucătite,
asa că hai să ne punem pe bucătit !
Nu vă grăbiti. Uitati ce rosii minunate avem !
Iar muzica întregeste atmosfera minunată.
Doamne, unii dintre ei sunt tare priceputi !
- Tu vii pentru prima oară ? - Da.
Si eu la fel.
Am citit în brosură că totul culminează cu un concurs.
Am văzut si eu.
Urmează să fim notati de un critic de restaurante local.
Nu cred c-ar trebui să fim prea optimisti.
De ce nu ? Mai avem zece săptămâni.
Asa este.
Si încă nu ne-am tăiat degetele.
Ai o atitudine grozavă.
Cine foloseste cutitul cel mic ? Eu sunt singurul...
Se pare că da !
Femeia de lângă mine si-a adus propriul cutit.
- Serios ?! - Da, am văzut eu.
Ne vedem săptămâna viitoare.
Grozav, da ! Pe săptămâna viitoare.
Pa !
- George Lonegan ? - Da.
Regret să vă deranjez. Sunt vecina dlui Andreou.
Tipul grec, pe la 50 de ani, căruia i-a murit sotia de curând ?
Cred că i-ati ghicit de curând.
- Mă scuzati, dră... - Candace.
Bine, Candace. Eu nu mai interpretez viziuni.
Dar săptămâna trecută i-ati interpretat dlui Andreou.
Stiu, dar e un asociat de-al fratelui meu.
A fost un caz singular.
Vă rog, vă dau cuvântul meu că nu mai spun nimănui.
- Îmi pare rău. - Ascultati-mă...
- Am adus bani. - Nu vă vreau banii.
Toti banii pe care-i am !
Mi-am pierdut singurul copil...
Vreau doar să vorbesc cu ea, vă rog !
Nu vă pot ajuta. Nu mai fac asta ! Vă rog !
Am bani !
Domnule Lonegan...
Vă rog !
Vreau să vorbesc cu copilul meu...
A mai venit cineva la mine să-i citesc.
Multumită prietenului tău, dl Andreou.
- Poftim ? - Da...
I-am spus nenorocitului de grec să-si tină gura.
Haideti, fetelor ! Trebuie să respingeti mingea !
E clar că nu si-a tinut gura.
O să discut cu el, să mă asigur că nu se mai repetă, bine ?
- Si ? - Si ce ?
- Ai făcut-o ? - Ce anume ?
- I-ai ghicit femeii ? - Tu tot nu pricepi, nu ?
Tu crezi că, dacă pot scoate bani din asta...
Doar fiindcă pot, tu crezi c-ar trebui s-o fac.
Da, eu asa cred.
În plus, cred că-i de datoria ta să faci asta,
dat fiind c-ai un dar.
Nu-i un dar, Billy, ci un blestem !
Nici n-ai idee...
Îmi distruge orice sansă de a trăi o viată normală.
Mă simt ca un ciudat.
Ciudat sau nu, tu ăsta esti, George !
Nu poti să fugi de asta la nesfârsit !
Pentru a-i abate gândurile de la acest trist subiect,
i-am spus domnului Micawber că mă bizuiam pe el să prepare punciul
si l-am pus fată în fată cu lămâile.
Proaspăta lui amărăciune, ca să nu spun deznădejde,
s-a risipit într-o clipită.
Niciodată n-am văzut un om să se delecteze
cu aroma cojilor de lămâie si a zahărului,
cu mirosul romului care ardea,
în timp ce învârtea cu lingura, amesteca si gusta,
de parcă în loc de punci, ar fi făcut o avere,
menită să-i fericească urmasii peste veacuri.
Moartea nu e sfârsitul, ci doar începutul.
Poarta către Lumea de Dincolo,
care reflectă comportarea noastră din timpul vietii.
Dumnezeu, în mărinimia Lui infinită, a creat Raiul, unde e si Jason acum,
înconjurat de îngeri si sfinti, privind în jos către noi.
Si, desi trupul lui Jason va fi una cu tărâna,
sufletul său e deja lângă Dumnezeu.
Veti găsi cenusa lui Jason în spatele bisericii,
dar, până atunci, dacă se poate, vreau să iesiti pe usa din fată.
Bună dimineata. Vă rog, intrati.
Noapte bună, Jase.
Nu va dura mult. E doar un cămin temporar.
Până când mama ta se va simti mai bine.
Cuplul ales de noi are multă experientă
si locuieste aproape de casa ta.
Bineînteles, vei merge la aceeasi scoală.
Nu vreau să plec cu altcineva.
Vreau să rămân cu tine. Unde te duci ?
Lăsati-mă putin cu el.
Am nevoie de putin timp să-mi revin.
Dar nu voi fugi, îti promit.
As putea să rămân cu tine si mi-as dori tare mult asta,
dar nu sunt suficient de puternică să fac asta.
Nu mă astept să întelegi.
Iar faptul că te părăsesc acum ti se pare ceva groaznic.
Dar îti promit că nu te voi dezamăgi.
Îti promit.
Îmi pare atât de rău. Te iubesc.
Să fii cuminte.
În istoria postbelică a Frantei, doar doi presedinti au contat:
de Gaulle si el.
Despre de Gaulle s-a scris tot ce era de scris.
Acum, eu vreau să termin treaba cu Mitterrand.
Sunt subiecte fascinante.
Abolirea pedepsei cu moartea, Uniunea Europeană...
Provenind dintr-o familie de dreapta, el i-a atras pe politicienii de stânga.
Mai mult, i-a convertit la liberalism.
Uimitor ! A fost o revolutie, nu ?
Concentrati-vă pe partea sa ascunsă, care nu a fost studiată.
E mort de zece ani. E momentul potrivit pentru a pătrunde mai adânc.
Vreau să sap în trecutul lui.
Vichy, scandalul "Elf"... Ce rol a avut ?
Fregatele taiwaneze, scandalul "Papon".
Mazarine, Marguerite Duras...
Povestile acestea nu au fost studiate. Au fost îngropate.
Eu voi spune cine a stiut, cine nu a vorbit.
Nu vom stârni o controversă prea mare ?
Nu cred...
Eu vreau o carte care să poată fi citită de toti.
Mitterrand nu a fost doar un politician.
Mitterrand a fost un simbol.
El e "Tonton", unchiul nostru !
Poate că ăsta ar trebui să fie titlul cărtii.
"Tonton".
Nu cred că putem păstra titlul ăsta.
Sigur că nu. A fost o glumă.
Astept să veniti voi cu propuneri de titlu.
Poate "Distrugerea unui mit" sau "Statuia sovăielnică" ?
Astept cu nerăbdare sugestiile voastre.
Vom face o listă.
Multumesc.
Felicitări.
E cel mai potrivit moment.
În prezent nu se întâmplă nimic pe plan politic.
Vei scrie cartea pe care ai vrut întotdeauna s-o scrii.
Îti vei găsi linistea.
Când va începe vara, vei fi din nou în centrul atentiei.
Cu un best-seller în mână si un contract renegociat.
- Mai tare ca niciodată. - Întocmai.
Vei întoarce ghinionul în avantajul tău.
Asta mi-a plăcut mereu la tine. Niciodată nu esti o victimă.
Asa e.
Nici victimă, nici vulnerabilă, nici nu mă plâng...
Scuzati-mă. Masa dumneavoastră e pregătită.
Perfect. Sunt hămesit.
Pot să te întreb ceva ?
Ce crezi că urmează după moarte ?
E o întrebare bizară.
Răspunde-mi.
Când mori, totul se termină. Se întunecă totul si gata.
De ce ?
Asta e tot ? Se lasă întunericul ?
Complet întuneric. Se stinge lumina.
Vidul etern.
Nu crezi că e posibil să mai fie ceva ?
- Ce anume ? - Nu stiu, ceva...
Viata de Dincolo.
Nu cred asta.
Dacă ar fi existat asa ceva, nu ar fi descoperit-o până acum ?
Ar exista dovezi.
Cred că ai dreptate.
Ai multe asemenea întrebări ?
- Mai vrei sampanie ? - Da. Multumesc.
"Îi ajutăm pe cei dragi vouă să păsească în lumină."
"Călătorie în Viata de Dincolo."
Dacă vreti să fiti buni bucătari, trebuie să vă stimulăm imaginatia.
Degeaba stiti să tocati si să prăjiti,
dacă nu puteti atribui nume, culori si chiar forme aromelor.
Bun. Primul sortiment.
Nu e usor, asa că nu vă faceti griji dacă nu vă dati seama.
Mai întâi, încercati să-l descrieti.
- Ce fel de textură are ? - Esti gata ?
Ce consistentă are ?
Foarte bine.
N-am nici cea mai mică idee ce mi-ai dat.
N-ai nicio idee. Bine.
Nu e un fruct. Are gust de nucă.
Si e putin dulce... cred.
"Gust de nucă si dulce."
- Se descurcă ? - Da.
- Cum facem asta ? - Ce anume ?
Putem inventa o grămadă de prostii sau putem fi sinceri unul cu celălalt.
Legat de ce ?
Legat de motivul pentru care facem cursuri la seral.
Deschide gura.
Vă descurcati ? Cum merge ?
Are o aromă de stejar. Sau poate de nucsoară.
Doar nu ai venit aici să înveti să gătesti spaghetele perfecte.
Nu chiar.
Bine, încep eu.
Fac asta fiindcă abia m-am mutat în San Francisco,
fiindcă vreau să-mi fac noi prieteni
si, dacă am noroc, poate-l voi găsi pe bărbatul visurilor mele.
Deschide gura.
De ce te-ai mutat în San Francisco ?
Fiindcă am fost părăsită de cineva în Pittsburgh.
Îmi pare rău.
Nu chiar la altar, dar nici mult nu mai aveam.
Plătisem rochia de mireasă, făcusem rezervare pentru luna de miere...
Dar e în regulă. Am trecut peste asta. Aproape.
De fapt, nu mi-a trecut deloc.
- Ce gust a avut ? - Nu stiu.
Nu prea... Nu stiu.
- Încercăm din nou ? - Da, bine.
- Esti gata ? - Da.
- E fasole ? - Da.
Are gust... de fasole neagră.
- Am dreptate ? - Da.
La fel ca si la tine, viata mea s-a schimbat recent.
Am vrut să-mi fac ordine în priorităti.
Care a fost schimbarea ? Un divort ?
Nimic de genul ăsta. O slujbă. Trebuia să renunt.
Nu-mi permitea să am o viată personală.
Cu sigurantă are nucă.
Nu o să-mi spui despre ce slujbă e vorba ?
Te deranjează dacă nu-ti spun ?
Nu-ti face griji. Nu eram un ucigas.
Deschide gura.
- Ardei. - Da.
- Nu-i asa că a fost grozav ? - Da, a fost bine.
- Mi-a făcut poftă de mâncare. - Si mie.
Vrei să mâncăm ceva ?
Da. E un loc pe-aici pe care-l laudă toti.
Glumesti ? Practic suntem experti.
- Pot să conduc eu. - Da, ar fi grozav.
- Stai de mult în San Francisco ? - Aici m-am născut si am crescut.
Mă ocup eu de astea. Tu fă-te comodă.
Sunt partenera ta. Trebuie să... Trebuie să facem asta împreună.
Ia te uită...
- Sunt recente ? - Da, eu cu fratele meu, Billy.
- Tu ai mostenit frumusetea. - Iar el, orice altceva.
- Copiii lui ? - Da, nepotelele mele.
Ce-i asta ? Vreun străbunic de-al tău ?
Nu, e Charles Dickens. Sunt un mare fan de-al lui.
Oamenii tot vorbesc despre Shakespeare, care e grozav, sigur,
dar Dickens...
Lasă-mă pe mine. Am metoda mea să-l deschid.
Salut, sunt Billy.
Am dat de prietenul nostru grec. I-am spus să-si tină gura.
Asa că nu o să-ti mai bată toti ciudatii la usă, să le citesti.
Dar a tinut mortis să spună cât de talentat esti.
Si la câti impostori sunt, cineva care chiar are acest dar...
Îmi cer scuze pentru asta.
- Despre ce dar e vorba ? - Nimic. Nu-ti face griji.
Chiar sunt interesată.
Slujba pe care am avut-o... Eram mediu.
- Ce ? - Stiu, dar e adevărat.
Am avut o boală în copilărie.
O infectie a dus la febră, care mi-a provocat inflamarea
creierului si a coloanei vertebrale.
Se numeste encefalomielită.
Au fost nevoiti să mă opereze pe creier.
A fost o procedură complicată de opt ore.
Aproape că am murit pe masă.
De fapt, chiar am murit si m-au resuscitat de câteva ori.
M-au făcut bine, dar cred că au stricat altceva,
fiindcă, la scurt timp după aceea, am început să am migrene,
după aceea, cosmaruri, iar apoi au apărut unele legături.
Într-o zi, eram cu un prieten si am avut o viziune cu o femeie.
Clară ca lumina zilei.
I-am descris prietenului femeia din viziune
si se pare că era mama lui, pe care nu o văzusem niciodată.